Prótagorás

Zlomek A 1

Diogenés Laertios, Vitae philosophorum IX, 50-56

(upravený př. A. Koláře)

    Prótagorás, syn Artemónův nebo, jak tvrdí Apollodóros a Deinón v 5. knize Perských dějin, Maiandriův, pocházel z Abdér, jak říká Hérakleidés Pontský ve spise O zákonech, podle něhož prý také napsal zákony obci Thúrie. Podle Eupolidových Pochlebníků však pocházel z Teu. Říká se tam:
        „Je totiž uvnitř Prótagorás Téjský.”
On a Prodikos z Teu si na živobytí vydělávali řečmi. V dialogu Prótagorás (316a) Platón říká, že Prodikos měl hluboký hlas. Prótagorás byl žákem Démokritovým (říkalo se mu “Moudrost”, jak tvrdí Favorínos v Rozmanitých vyprávěních).
    (51) První prohlásil, že o každé věci jsou možné dvě navzájem protichůdné výpovědi (B 6a); dospíval k nim otázkami, byl první, který toto činil. Nějaký spis začal tímto způsobem:
    „Člověk je mírou všech věcí, jsoucích, že jsou, nejsoucích, že nejsou.” (B 1)
Říkal také, že duše není ničím ve srovnání se smysly /nebo: pro smysly není ničím/, jak říká i Platón v dialogu Theaitétos (152a), a že všechno je pravdivé. A jiný spis začal tímto způsobem:
    „O bozích nemohu mít vědění, ani že jsou, ani že nejsou. Mnohé věci totiž brání tomu, to vědět, jak nezřejmost (bohů), tak krátkost lidského života.” (B 4)
(52) Pro tento začátek spisu ho Athéňané vypověděli a jeho knihy spálili na agoře, když je na výzvu hlasatele sebrali ode všech, kdo je měli.
    Prótagorás si první dal zaplatit /za vyučování/ mzdu 100 min; první rozlišil slovesné časy, vyložil význam vhodnosti času, zavedl závody v řečech a poskytl sofismata milovníkům slovních půtek. Myšlenku nechal stranou, držel se v rozmluvách jen slov, a tak vytvořil nyní obvyklý druh slovních sporů. Proto o něm také Timón říká:
        „Prohnaný Prótagorás, jenž se dobře vyzná ve slovních sporech.” (fr. 47 D.)
    (53) Byl také první, kdo uvedl do pohybu sókratovský druh řečí. První také vyslovil Antisthenovo tvrzení, které se pokouší dokázat, že není možné odporovat, jak říká Platón v dialogu Euthydémos (286c). První také ukázal způsoby zpracování k daným námětům, jak tvrdí dialektik Artemidóros ve spise Proti Chrýsippovi. Dále první vynalezl onu podložku pod ramena, na které nosiči nosí břemena, jak praví Aristotelés ve spise O výchově; býval totiž nosičem otepí, jak kdesi uvádí i Epikúros (List O potřebných věcech). Tak stoupnul v ceně u Démokrita, který ho viděl svazovat dříví.
    (54) První též rozdělil řeč na čtyři druhy: přání, otázku, odpověď a rozkaz (jiní uvádějí rozdělení na sedm druhů: vyprávění, otázku, odpověď, rozkaz, oznámení, přání, zvolání) a nazval je základními tvary řeči. Alkidamás naproti tomu rozeznává tyto čtyři druhy řeči: tvrzení, popírání, otázku, oslovení.
    Ze svých řečí předčítal nejprve O bozích, jejíž začátek jsme výše uvedli. Předčítal ji v Athénách v domě Eurípidově, nebo podle některých v domě Megakleidově, podle jiných v Lykeiu, přičemž mu svůj hlas propůjčil jeho žák Archegorás, syn Theodotův. Žaloval ho Pýthodóros, syn Polyzélův, jeden ze čtyř set /oligarchů/. Aristotelés však říká, že Euathlos.
    Zachované Prótagorovy knihy jsou tyto:
    (55) Eristické umění /=Umění slovních zápasů/, O pěstním zápase, O naukách, O ústavě, O ctižádosti, O zdatnostech, O návratu v počátek, O věcech v Hádu, O nesprávných činech lidí, Výklad o předpisech, Spor o honorář, Námitky – dvě knihy. Toto jsou tedy jeho knihy.
    Také Platón však o něm napsal dialog. Filochoros říká, že se s ním potopila loď, když plul na Sicílii, a že to potvrzuje Eurípidés v Ixiónovi (-410/-408). Někteří tvrdí, že zemřel na cestě ve věku asi 90 let; (56) kdežto Apollodóros uvádí 70 let, z nichž prý 40 působil jako sofista, a v mužném věku že prý byl v 84. olympiádě (-444/-441).
    Je i náš epigram na něho. Zní takto:
        O tobě, Prótagoro, též slyšel jsem zvěst, že jsi z Athén
          prchaje na cestě skonal, maje již vysoký věk.
        O tvém vyhnání rozhodlo Kekropa město; ty sice
          z Pallady města jsi vyšel, z moci však Plútóna ne.
    Vypravuje se, že kdysi žádal od svého žáka Euathla mzdu za vyučování. Když mu však tento řekl: „Vždyť jsem ještě nevyhrál žádnou při”, odpověděl mu: „Pokud zvítězím já, musíš mi zaplatit, protože jsem zvítězil já; vyhraješ-li ty, pak protože jsi zvítězil ty.” (Viz B 6.)
    Byl však i jiný Prótagorás, astronom, na něhož složil Euforión pohřební báseň (p. 31 Scheidweiler); a ještě třetí, stoický filosof.